Prosinec 2006 | Lovosický dnešek - Strana 10 |
Policie České republiky Lovosičtí policisté uzavřeli v říjnu 2006 mimo jiné tyto případy porušení zákonů:
Kapitán Petržilka Hasičský záchranný sbor Hasičský záchranný sborVýjezdy našich hasičů v říjnu 2006:
Nadporučík K. Novotný
PROČ SI „SÁHNOU NA ŽIVOT“
V tomto měsíci Lovosicemi otřásla smutná zpráva. Dvanáctiletý chlapec skočil ve škole z okna. Chtěl skoncovat s tím nejcennějším, co nám bylo dáno. Přežije. Ale jak? Zpětně si všichni okolo kladou otázku: „kde se stala chyba?“ Požádali jsme PhDr. Hanu Honzíkovou – klinickou psycholožku – o názor na tento problém. Paní doktorko, co vede člověka k tomu, aby skoncoval se životem? Je to problém dnešní doby? Nebo se vždycky našli jedinci, kteří neunesli svůj úděl? To je velmi těžká otázka. Na vzniku suicidálního (sebevražedného) chování se může podílet více faktorů. Mezi hlavní patří faktory rodinné. Lze uvažovat o genetických dispozicích k některým psychiatrickým onemocněním, roli hrají i vlivy výchovné, identifikační, závažné rodinné problémy, školní problémy, problémy s vrstevníky, zneužívání alkoholu nebo drog atd.Výskyt suicidálního chování není jen problémem dnešní doby. V naší republice se sebevražednost zvýšila například začátkem padesátých a koncem šedesátých let. Větší nárůst suicidality u dětí a mladistvých byl zaznamenán v devadesátých letech. Proč páchají sebevraždy děti? Sebevraždy u dětí a mladistvých bohužel představují vysoké číslo. Nejčastěji uváděným motivem u dětí jsou neuspokojivé rodinné poměry, rozvod rodičů, následné vleklé porozvodové konflikty, konflikty s rodiči, alkoholismus v rodině, psychiatrické onemocnění, poruchy vývoje osobnosti, poruchy chování, toxikomanie, poruchy příjmu potravy. Suicidální chování může být též vyprovokováno školními problémy, šikanou. Často se dětství spojuje pouze se šťastným, idylickým obdobím, ale ono to tak není. I děti mají spoustu svých velkých problémů, mohou trpět depresemi, dokonce už od nejútlejšího věku, často se stávají rukojmími a zbraněmi vlastních rodičů. Suicidální chování může mít tzv. demonstrativní či účelový charakter – volání o pomoc. Často má toto chování zkratkovitý charakter, jednání směřující co nejrychleji k cíli, např. vyhnutí se nepříjemné situaci. Jedinec jedná okamžitě, bez toho, aby zvážil i jiné možnosti, myslel na následky. Je podchyceno toto tragické číslo v Lovosicích? Není mi známo. Já sama jsem se v minulosti setkala právě na lince důvěry se dvěma konkrétními případy. V obou případech se jednalo o dívky. V prvním případě to byly suicidální myšlenky, na které upozornila kamarádka oné dívky. Na základě této první pomoci byla hospitalizována, dostalo se jí odborné pomoci. Ve druhém případě šlo o tzv. parasuicidium. Dívka spolykala léky, potom vyhledala pomoc právě na lince důvěry. Zde nebyl úmysl zemřít, šlo spíše o „volání o pomoc“. Co všechno následuje, když se člověk pokusí o sebevraždu, nebo tento čin dokoná? Pokud má dotyčný štěstí a dostane se mu včasné pomoci, musí být psychiatricky vyšetřen, pak následuje léčba. Součástí léčby je psychoterapie zaměřená na aktuální problém. Vhodná se jeví práce s celou rodinou, tzv. rodinná systemická psychoterapie. Ve druhém případě už je zřejmě na jakoukoliv pomoc pozdě. Domnívám se, že za války prožívaly i děti velmi tragické chvíle – přicházely o oba rodiče, zůstávaly na ulici zcela bez prostředků a přece nepáchaly sebevraždy. Všichni si ještě pamatujeme katastrofální následky vlny tsunami. I tam děti zůstaly bez rodičů, bez střechy nad hlavou… je současná generace křehčí nebo méně otužilá vůči stresovým situacím? Určitě to bylo velmi těžké. Za války a v extrémních situacích je jedinec schopen zmobilizovat veškeré síly právě na přežití. Nemyslím, že by byla současná generace v oblasti týkající se vývojových zvláštností jiná, než generace předchozí. Dnešní doba je ale složitější, rychlejší, stoupají nároky na samostatnost, rodiny spolu nežijí. Mnohdy si lidé z okolí všimne, že se s dítětem něco děje. Přesto nic neudělají. Jak by měli postupovat? Pokud jsou nápadné nějaké změny chování, měli by lidé z nejbližšího okolí dítěte upozornit rodiče, popřípadě učitele, lékaře, sociální pracovnici, co nejdříve vyhledat odbornou pomoc. Existuje nějaká situace, o které byste byla schopna prohlásit: „ano, ten člověk neměl jiné řešení, sebevražda byla pro něj východisko?“ V odborné literatuře je uváděna tzv. biická sebevražda. Tato sebevražda není hodnocena jako patologická. Během války se k takovémuto řešení uchylovaly osoby, které by v případě zajetí a následného mučení mohly ohrozit životy ostatních. V těchto případech bylo jejich rozhodnutí považováno za převzetí odpovědnosti za druhé. Jak úspěšná je „Linka důvěry“, kterou vedete v Domě dětí a mládeže v Lovosicích? Na tuto otázku by měli spíše odpovídat klienti. Já bych chtěla touto cestou poděkovat zakladatelce LD, bývalé p.ředitelce J.Bartošové za spolupráci. Poděkování patří i současné paní ředitelce V. Krčmářové i její zástupkyni paní V. Hamerníkové za spolupráci a podporu. Co byste vzkázala dětem a co rodičům? Každý problém má v současné době řešení. Nezůstávejte se svými trápeními sami. Pokud se nemůžete obrátit se svým problémem na někoho blízkého, někoho, komu důvěřujete, můžete vyhledat pomoc na bezplatných telefonních linkách bezpečí, obrátit se i na zdejší LD při DDM ELKO. Stačí zavolat na tel.č. 416 53 25 05 a domluvit se na termínu konzultace. Rodičům bych vzkázala, aby byli svým dětem oporou. Za Lovosický dnešek děkuje Anna Stará.
Rosu dejte, nebesa, shůryPrvní adventní neděle letos připadla na 3. prosince, začal nový církevní rok. Advent je podle encyklopedie v některých západních křesťanských liturgiích čtyřtýdenní přípravné období před vánočními svátky, které je ve znamení pokání a očekávání příchodu Kristova. Dojímavý příběh narození dítěte je také příběhem zrození světla a naděje. Liturgickou adventu je fialová (podle kněžského roucha) a jedním ze symbolů adventní věnec, na němž jsou zapalovány čtyři svíčky po čtyři adventní neděle. V době adventní by se členové rodiny měli častěji scházet, aby spolu hovořili, aby si udělali čas jeden na druhého, aby se naučili jeden druhého vzájemně respektovat. V adventu se konají ranní bohoslužby, na které lidé dříve, třeba v době F.L.Věka, chodívali s lucerničkami a lampičkami. O mších se zpívají adventní zpěvy zvané roráty podle prvního latinského slova refrénu Rorate (imperativ slovesa rorare - "zkropit rosou") a křesťané se pokáním, zbožným rozjímáním a modlitbou připravují na den Božího narození. „Rosu dejte, nebesa, shůry V dřívějších dobách se v tomto období nekonaly žádné zábavy ani svatby. Na venkově to býval čas přástek nebo draní peří spojený s vyprávěním nejrůznějších příběhů. Během adventu věřící dodržují půst, kdy se nejí maso, a dodržují zásady střídmosti v jídle a pití. Některé lidové zvyky však i v dobách dřívějších postní zásady porušovaly. Hz
Ježíšek, Děda Mráz, Santa Claus a další …Vánoce – pro děti určitě svátky nejkrásnější, pro dospělé svátky klidu, míru a pohody. Podle místních zvyklostí naděluje v různých zemích dětem nějaká tradiční postava – u nás je to Ježíšek (rovněž na Slovensku a většinou i v Rakousku a Německu). Přestože nám byla dlouhá léta vnucována jolka s dědou Mrázem a Sněguročkou, Ježíšek vyhrál. V poslední době nám zase obchodní řetězce podstrkují Santa Clause, ale myslím, že malý, roztomilý a vlídný Ježíšek nepodlehne. Naše Jezulátko je hezčí než nějaký vousatý stařík. Hodné děti mohou dokonce od Ježíška dostat dopis. Velmi populární pocházejí z pošty v rakouské vesničce Christkindl, tedy něco jako Ježíškov. Kdysi dávno místní kostelník Seitl dostal od mnichů z nedalekého kláštera figurku Jezulátka. Uložil ji do kapličky, a ta se brzy stala poutním místem. Jednou přišel dopis - dětské přání Ježíškovi. Pošta pomohla, aby rodiče mohli malému pisateli přání splnit. Dopisů přibývalo, od r. 1949 se počíná tradice. Ke krásným vánočním známkám přidávají každoročně neméně krásné, vždy jiné razítko. Na adresu " Post Christkindl-4411, Osterreich " zpracovávají desítky tisíc zásilek z celého světa. U nás funguje od roku 1994 funguje ježíškovská pošta na Božím Daru. Poštovní agendu převezme na poště v Božím Daru počátkem prosince do předvečeru Štědrého dne Ježíšek. Pošta rovněž razítkuje vánoční přání zvláštním razítkem, vloni mělo podobu hořící svíčky v ořechové skořápce obklopené hvězdičkami. Zájemci, kteří chtějí, aby jejich vánoční přání adresovaná přátelům, příbuzným a dětem byla orazítkována ježíškovým razítkem z Božího Daru, je musí ofrankované v obálce poslat na adresu: Vánoční pošta Boží Dar 362 62. Dopisy zasílá také finský Santa Claus z Laponska, ten jezdí na sobím spřežení. V Řecku naděluje svatý Vasilius, ve Francii Pere Noël naděluje do bot, v Austrálii Fater Christmas (Otec Vánoce) leze komínem a u krbu plní vánoční punčochu, v Japonsku se nenaděluje na Štědrý den, ale už od počátku prosince si lidé posílají nejrůznější dárky. Ve Španělsku nadělují Tři králové. Všude v tyto dny mají lidé k sobě o kousek blíž. Hz |
|
||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Strana 10 |